Elämänmenon ihmettelijä. Rauhaa rakastava sielu. Näen auringon silloinkin kun on pimeää. Aina hyvällä tuulella. Sotkun täti,munkkileipuri. Ruusukeylitarkastaja
Voi että toivon että Nina
@nina68853162
lähti unessa rauhassa, koska hän kärsi viime aikoina niin valtavasti ja se tuntui pahalta. Että joku vain hiljaa hellästi nosti hänet kämmenelleen ja vei ikuiseen rauhaan ja uneen.
Laskeskelin sotkun tunteja mitä tulee tänä vuonna tehtyä. Piirua vaille 800 h vapaaehtoistyötä! Herrajestas. Viime vuonna tein n. 590h. Oon tämmöinen tarkka, että pidän kirjaa ja kun niitä kysytäänkin toimintakertomukseen jne. Tästä on hyvä jatkaa, hymyllä ja sydämellä. 🙂💚
Äiti kävi tänään S-pankissa aikeena nostaa käteistä. Onnistui se vaikka nyrpeän virkailijan mukaan rouvan olisi pitänyt tulla pari tuntia aiemmin jolloin oli käteispalvelut auki. Äiti sanoi olevansa 91-v miehensä omaishoitaja eikä hän aina tiedä milloin saa miehenvahdin kun häntä
Räknäsinpä viime vuoden sotkuiluja. 829 vapaaehtoistuntia, n. 300 h enemmän kuin 2023. Tähän sisältyy leirit, keikat, leipomiset, koulutukset, alueellinen maanpuolustuskurssi. Palkalliset tunnit oli päälle 700. Ei ihme että välillä oli semmoinen olo että oli kiire 😄
Eiköhän eläkeläiset ole jo ihan kylliksi maksaneet veroja työuran aikana.
Keskustaopiskelijoilta ehdotus: eläkeläisten tukia leikattava ja verotusta kiristettävä – ”On aika laittaa eläkeläiset maksamaan”
Ketju sotkun munkkien leipomisvaiheista. Erityisesti sinulle joka tätä kaipasit.
Ensin tietty tehdään taikina johon laitetaan kaikkea mitä munkkitaikinaan kuuluu laittaakin 😄. Ja Karhu pörisemään. Annan kunnolla vaivata enkä pidä kiirettä. 1.
Tämän jutun luettua tulikin mieleen vanhat kunnon ajat jolloin koulun keittäjät tekivät ruoan, ei ollut EU moskaa. Kaalilaatikko, lihapullat, keitot, tilliliha, kanaviillokki... muistatteko?
Aivan parasta hommaa työpäivän päälle on matkata 2h sotkuautolla metsän keskelle keikalle palvelemaan varusmiehiä. 🇫🇮👍 (Kuvan otti keikkakaveri Helena.)
Pojan kaveri kävi eilen. Ei olla nähty muutamaan vuoteen ja muutama tunti vierähtikin poristessa. Oli niin liikuttavaa kun halusi nähdä minut ennen muuttoaan Helsinkiin. Katseli maisemia ikkunasta ja muisteli nuoruusvuosia poikani kanssa näillä huudeilla. Katsoi minua tarkasti ja
Vuosia sitten eräs varusmies laittoi mulle FB viestin. Emme tunteneet ennestään. Hän aina välillä kertoi kuulumisiaan, kertoi perheestään ja mitä hakee opiskeleen. Intin jälkeenkin on välillä viestitellyt, tyttöystävänkin löytänyt. Tänään sattumalta nähtiin kaupungilla ja olipa
Tämä vuosi on ollut rankin koskaan. 6 kuolemaa, paljon kyyneleitä. Sairaushuolia. En kyllä tiedä miten olen selvinnyt mutta odotan Joulurauhaa kuin kuuta nousevaa. Että saa vain olla, antaa ajatusten virrata, syödä hyvin, nukkua, käydä kävelyllä kaamospimeyden sylissä.
Jos lapsesi on armeijassa ja mietit miten se meidän Niko Petteri pärjää siellä intin kurkkusalaateissa (ennen oli harmaat) niin huoli pois. Pärjää se kun Leijona Catering tarjoaa monta kertaa päivässä maittavaa ruokaa ja jos se ei riitä, meiltä sotilaskodista saa täydennystä.
Mikä keikkapäivä! Automme sammui Pudasjärvellä ja ollaan suon laidassa ootettu Hartikaisen hinuria ja vara-autoa pari tuntia. Ei hätää. 13 autoilijaa on pysähtynyt kysymään tarvitsemmeko apua/onko meillä hätä. Ruvettiin palkitsemaan avuntarjoajia sotkun munkeilla 🙂 Kiitos!
Oonko mää ainut joka heti töistä tultua vaihtaa vaatteet? Mulla on iän kaiken ollut tapana että kun tulin koulusta vaihdoin kotivaatteet. Työstä tultua oon stripannu heti eteisessä heittänyt mäkiliivit+muut ahistavat vaatteet ja laittanut päälle jotku lökärit/trikoot ja t-paidan,
Kyssäri: ootte reserviläisinä viikon harkoissa. sotku paikalla joka ilta, niin maistuuko teille enää esim. klo 20 munkkikahvit? Mitä haluaisitte ostaa? Huom. liikkuva sotku joten ei makkaraperunoita voida myydä mutta jos suolaista niin mitä? Pasteijoita? Jerkyä? Kolmioleipiä?
Kohta se alkaa 2,5 viikkoa isänmaan hyväksi hymyllä ja sydämellä palvellen jokaista leirisotilaskotiin ja maastossa sotkuauton luukulle saapuvaa. Me olemme siellä teitä varten, jotta te jaksatte tehdä tärkeää tehtäväänne. Olette rakkaita meille 🇫🇮💚☕️🍩
hauskaa kun heti hoksattiin keitä ollaan vaikkei olla livenä koskaan nähty. Elämä on täynnä yllättäviä kohtaamisia ja aina aloite ei ole oma. Rohkea nuori mies kun sotkun tädille laittoi viestin ja siitä seurasi ystävyys. 🙂
Tänään 90 v sitten: Ville Ritola voitti Amsterdamin olympialaisissa 1928 kultaa 5000 metrillä. Ville sai uransa aikana kahdeksan olympiamitalia. Kuva: Urheilumuseo
Huomenna vietämme Äitienpäivää. Kerro jotain äidistäsi.
Olin lapsena aina sairas. Mieleen jäi äidin silittelyt (miten se lievittikin kipua!). Olin usein verikokeissa ja pelkäsin silmittömästi. Joskus verikokeiden jälkeen äiti vei kirjakauppaan ja sain kirjan, unohtui piikit. ❤️
Äiti 82v soittaa tyttärelleen 59v että onko sulla nyt taskulamppu ja kynttilöitä talven sähkökatkoksia varten???!! No taskulamppua ei ole mutta jonkun verran kynttilöitä on.
Äidit ❤️❤️
Soittolistallani olevaa Arttu Wiskarin biisiä Tuntematon potilas kuuntelen jatkossa kyynelten kera. Nuori oli kirjoittanut hyvästiinsä tuon viimeisen rivin sanat. Pohjaton suru, kuinka lapsi-rakas ajattelitkaan niin, kun elämäsi oli vasta nuori. 😭
Perunkirjoituksissa tänään ajattelin kuinka kallista on kuoleminen. Sitten kun minusta aika jättää, voi tuhkata, eikä mitään muistotilaisuutta. Lapset voi keskenään mennä vaikka syömään uurnanlaskun jälkeen. Aion sanoa niille että tämä on määräykseni, ei toive. En oo luonteeltani
1666 kpl munkkeja tuli rääpästyä muutaman päivän aikana. Siihen päälle muut leipomiset ja paistamiset. Nyt on leipomo siivottu ja aamulla varhain matkaan ja kohti kotia. 2 viikkoa normielämää sitten taas tänne💚
Harrastakaa hyvät ihmiset. Joskus harrastuksesta voi tulla palkkatyö kuten mulle kävi. Vuoden alusta hyviä hommia siis palkattuna sekä päälle vapaaehtoistyötä lsk- ja leipomojaoston päällikkönä. Ei tuu tekemisen puutetta. 🇫🇮💚
Se ois sitte huomenna tämän vuoden eka matka. Kajjjjaanin sotku kutsuu ja sinnehän se on mentävä. Herätys klo 5 reikä reikä. Tässä kuvassa oon Kajaanissa läheistenpäivillä, olikohan v. 2017.
Jeiii sain sen työpaikan. Siinä on yksi niiin sopiva osa-alue mulle että hyvän valinnan tekivät! 🙂
Miinusta on että mulla peruuntuu kevään leiri ja moni päiväkeikka keskellä viikkoa mutta kaikkea ei voi saada.
Vuoden lopussa lasken leipomiset sotilaskodissa. 2. koronavuosi. Munkit: 6914, sämpylät 159. Normaalivuonna leivomme n. 13000 munkkia sotilaskodissamme. Apunani on ollut 13 muuta sisarta tarpeen tullen. Leireillä (yht. 4 viikkoa/v) olen leiponut 2855 munkkia ja 794 sämpylää.
viikoksi. Sanoi odottavansa innolla tapaamistamme, tyttäreni tapaamista myös joka on ollut hänelle kuin pikkusisko aikanaan kun asuimme lähekkäin. On mennyt kihloihin ja uusi elämänvaihe alkamassa. Näin se elämä soljuu eteenpäin nuorilla ❤️
Ennen oli kaikki paremmin. Kultaista 80-lukua. Vieläkö muistatte? Kun palkkapäivänä jonotettiin pankissa maksamaan laskuja, kun lähdit kotoa olit tavoittamattomissa jos joku koitti soittaa lankapuhelimeen, kun työkkäristä tuli työhaastatteluita ja pääsit töihinkin....
ei voi yksin jättää hetkeksikään eikä häntä enää roudata minnekään kun liikkuminen on tuskallista. Sanoin äidille että oisit sanonut asiakasomistajana omistavasi osan tästä että on oikeus nostaa omia masseja. 😄
Katsottuani Afghanistanin videoita voin todeta olevani onnekas että olen suomalainen Suomessa. Jos täällä uhka tulisi naiset, vanhukset, lapset voi luottaa että miehet/naiset jotka ovat intin käyneet puolustavat viimeiseen asti kotimaataan ja sen kansalaisia. 🇫🇮
Siis olin minä äimänä kun eräs aliupseeri esitteli itsensä ruokalassa ja sanoi että hän tuli kysymään voivatko he olla jotenkin avuksi sotilaskodille. 💚💚 Mistä tämmöisiä herrasmiehiä oikein tulee?
Serkku Jenkkilästä viesti että joululahja minulle oli palautunut kommentilla 'ei ollut noudettu'. Tiesin odottaa pakettia kun kertoi lähettäneensä. Ei tullut kotiin noutolappua tai tulli-ilmoitusta. No, nyt serkku lähettää sen uudelleen.
@Postigroup
😡
Olin 17v kun kreikkalainen kaveri tuli meille. Käytiin mummolassa. Oikein Myrna-kupeista kaffet. Kostas avioitui sai 4 poikaa, ovat olleet elämässäni aina. Kostas kuoli mutta vaimo ja pojat edelleen yhteyksissä. Tyttöni asui heillä kun oli Ateenassa töissä. Ikuinen ystävyys ❤️
Päivän keikka oli hauska. Oli monta MPK:n kurssia yhtä aikaa menossa. Kun bongasivat minut niin kyselivät että: "Onko meillekin munkkeja?" Sanoin ettette ole tilanneet mutta minäpä tuon teillekin joten johtajakurssilaiset ja sotilaspoliisitkin sai munkit. Onneksi oli ylimääräisiä
Pahinta, että kommentoija on itsekin sotilaskotisisar. En aio lopettaa hehkuttamista, ihan senkin takia että rakkaat veteraanimmekin muistavat sotkun munkit kuten myös sodan jälkeen armeijan käyneet.
Eräs hlö sanoi: "Loppuu se laiskottelu" kun kuuli että aloitan pian työt. Omasta mielestä en oo luuhannu vaan kotona vaan olen kehittänyt taitojani, opetellut uutta, ollut sosiaalinen koko tämän 4v työttömyysajan tehden vapaaehtoistyötä sotilaskodissa. Alkuun parisataa h vuodessa
ja sanoi että olen kuulema aivan samannäköinen kuin 20 vuotta sitten, "ajaton ja iätön". Nauratti niin! Kerroin olevani onnellinen ja tyytyväinen elämääni niin sanoi: "Voi kunpa minäkin olisin joskus tuossa tilassa kuin sinä nyt." Tavataan pian Helsingissä kun menen sinne pariksi
Tästä on 59 vuotta. Heeeerrajestas, mihin on vierähtänyt 59 vuotta?! Olin 2700g ja 46cm kun synnyin. Äiti kertoo aina että olin papan lempilapsi, "varmaan siksi kun ajatteli ettei sinusta tuu eläjää kun olit niin pieni ja hento". Ja tähän lisään että pirun sisukas. 💪
Sinkkukesä eessä! Pieni miinus on kyllä työt, se hieman hillitsee menoa mutta aionpa nauttia täysin rinnoin. Oli vaikeaa tehdä päätös ja jatkaa omia latuja mutta omaa sydäntään kannattaa kuunnella. ❤
Koululiikunnasta. Mitä muistoja, fiiliksiä tulee mieleen?
Inhosin telinevoimistelua, sitä hemmetin pukkihyppelyä. Hiihdossa jäin aina viimeiseksi metsään kun uuvuin (astma). Tulokset taululle ja siellä komeilin viimeisenä 😄
Sanoin eilen isäpuolelle taivaaseen että anna joku merkki. Jäin katsomaan ulos metsään ja pian orava loikki hangella. Kun hän eli katselimme usein pihalla oravia. Yhteys näköjään toimii. Täällä kerran isälle juttelin taivaaseen niin näin kävi.
#taivastelua
Ihmisen syntymä tähän maailmaan ja elämän päättyminen pitäisi olla ihmistä kunnioittavasti hoidettua, eikö vain? Ei niin, kuten omaisellemme kävi että hauturit hakiessaan vainajaa, heittivät kuin lihakimpaleen lattialle sängystä kun eivät jaksaneet nostaa ruumispussiin. Vainajan
Leiriloma marraskuulle irtos pomolta. Kysyi saadaanko me palkkaa niin sanoin että ei saada kun on vapaaehtoistyötä. 2 viikkoa omia lomia palkatta sotureiden hyväksi. On tämä ehkä hulluutta mutta ihanaa hulluutta. 💚🇫🇮
Kun aikuinen omillaan asuva lapsi sairastuu romuskaan niin oon huolissaan miten potilas jaksaa. Olin ajatellut että käyn apteekissa ja kaupassa. Vien rohdot ja pöperöt potilaalle. Teen vielä äidin rakkaudella höystettyä mustikkapiirakkaa niin kyllä paranee taudit. Tulikin sitten
Annus horribilis taatusti. Taas yksi sukulainen vähemmän. Ja ehdin jo eilen ajatella pitkällä lenkillä että tais jo 6 riittää tälle vuodelle. Piti vielä yhden lähteä taivasmatkalle. Voi nyyh!
Kävipä tämmöinen kämmi leipurille aattona 😁 Piparit uuniin, syömään jouluruokaa paiston aikana. Innostuimme tyttären kanssa miettimään mihin Euroopan kaupunkiin menisimme viettämään ensi joulua... (Prahaan jäätiin kunnes haistoimme palaneen tuoksun)
Aamulla seisoessani bussipysäkillä mieleeni muistui kuinka 40v sitten odotin bussia samalla pysäkillä menossa kotiin jossa vielä asuin vanhempien kanssa. Mihin hittoon on mennyt 40 vuotta??!! Tuntuu kuin se olisi ollut yksi hujaus.
Pyörähettiinpä parin tunnin keikka ja harjoiteltiin englannin kieltä. Tulimme ymmärretyiksi ja ymmärsimme. Thank you! Kiitos! See you on Friday! 🇺🇲🇫🇮
📷 HP
Onko muita joille ventovieraat tulee juttelemaan? Tänään olin tk:ssa, joku mies pyyhälsi odotussaliin ja turisi kuin vanhalle tutulle. Kertoi vaivoistaann meni vastaanotolle ja riemastui kun näki minut vielä siellä. 😄 En tiijä mutta mulle juttelis varmaan joku puujumalakin.