Хороші новини в такі часи – це як знайти 3 кг золота. Вони дозволяють остаточно не протекти дахом. Тож от вам хороших новин: ви пам’ятаєте пані Галю? Ту, яка продає квіти на метро Мінська у Києві? Якій росіяни хату знищили своєю ракетою?
Їздив під Києвом, бачив спалену російську техніку, бачив людей, які вертаються додому. Потім поїхав на Житомирську трасу і блядь... це цвинтар. Спалені авто, спалені люди... Цивільні. Такого взагалі не варто бачити нікому. Але фото вам покажу. Завтра. Трохи відійду і да.
Англомовний твіттер: дрони летять на Ізраїль, світ ніколи не буде таким, як колись, 3 Світова вже тут
Тим часом українці: так а цей, той, крилатих ракет нема, балістики нема. Тю, звичайна середа.
Хочеться нагадати, що Білорусь - мразь. Бо звідти наступали росіяни. Там розвантажувалися Іл-76. У білоруських СІЗО тримали цивільних, яких росіяни викрадали на Київщині. Схоже, що їх були сотні, якщо не тисячі.
Просто щось якось на міжнародному рівні про то не сильно говорять.
Я ріс на Трої в 90-ті. Я робив домашку при свічках. Я носив відра води на 17-й поверх, бо місяцями не працював ліфт. Ви кого, блядь, збираєтеся налякати?!
Дивишся відео з обміну полоненими. І на одному з них чоловік каже, що знає Дмитра Хилюка. І сидів з ним в одній камері. І що Дмитро живий. Передає вітання. Сподівається на обмін.
Роз'єбало. Дякую тобі, добра людино за то, що не забула передати звістку. Це дуже важливо.
Громадо. Маю дивне прохання і це у мене вперше, якщо чесно. Купіть гарних квітів на метро Мінська у баби Галі) Здається, у Твіттері вже десь історія бабусі проскакувала. Мовляв, сидить старенька в переході, квіти гарні, десь, колись постраждала від обстрілу.
Okay, this will be like crying out in the desert, and Twitter is unlikely to actively show this thread in English, but we have to try. Maybe something will come of it. So, a thread about the Russian opposition for an English-speaking audience.
Читаю, як фб обурюється, що злі Українці шуткі шутять про Ізраїль. Хз, де там про Ізраїль. Я бачу навіть не жарти, а просто цитати, які 1,5 року лунали про війну в Україні. І чомусь щодо Ізраїлю вони звучать дуже дико, правда?
Поки ви обговорюєте Спартака Субботу, хочеться нагадати про існування Дмитра Карпачова, треш-шоу на СТБ і самогубства чоловіка з Горлівки, який на його шоу сходив. Погугліть.
Карпачова досі тягають по ЗМІ як психолога, який типу щось там експерт.
Добривечір еврібаді. У The Times leading article про Amnesty International. І закликають перестать давать їм гроші. Бо Амнесті "виявили м'якість до злочинності і фашизму" й тому "повинні піти зі сцени". Там весь текст агонь, насправді.
ІМХО тред. За 6 місяців повномасштабної війни трохи помотало по країні і знаєте шо? Побачив кілька дуже небезпечних штук, які, насправді, в подальшому можуть нам наробити проблем. І ні, зараз мова не про колаборантів і коригувальників.
Серед всього цього ада має бути місце для хороших історій. Це бабуся Марія, зустріли її вчора у Бучі. Просила допомогти зв'язатися з рідними, бо телефон у неї розрядився, сімку забрали росіяни, а на пам'ять номерів вона не знає.
Обіцяна історія про відкопування росіян. За вчора на банку моєму колезі Максу Соловйову наскирдували 15к, за що вам дуже вдячний. Але треба ще 145к, тому буду вас задовбувать трохи. А зараз обіцяна історія. Тред довгий, з фото. Тому готуйтесь.
Житомирська траса. 20-25 км від Києва. Потрапили вчора з колегами туди випадково. Вирішили перевірити, чи дорога відкрита. І ми охуїли. Спалені автівки і спалені люди. Це якийсь позамежний рівень жорстокості. Бо коли цивільних убиває ракетами – вони не вибирають, кого убити.
Це, звісно, абсолютно неймовірна ситуація, яку осягнути доволі складно:
Ядєрна свєрхдєржава погрожує усьому світові ядєрной дубіной
Обіцяє всім ядєрньій пєпєл
Вона ж розповідає, як воює зі США і колективним Заходом
Але в разі чого - дзвонить до США скаржитись на Україну
Можна було би написати довжелезний тред про наших фермерів на півдні. Про те, як вони шукали гроші, паливо, техніку, врятоване від росіян зерно, розміновували поля з військовими, хтось на тих мінах підривався. Але нахіба?
Просто лишу тут ці два фото. Різниця між ними 7 місяців.
Просто блядь забудьте сюди дорогу. Вам тут не раді. Вас тут ніхто не чекає. Вас тут буде булити ГО "Пиздливі громадяни". Вас тут не люблять не залежно від того, голосували ви за путіна чи ні, підтримуєте ви війну чи ні. Просто тут не раді росіянам.
Історія про фермерів і деокупований південь України. Якщо коротко – виглядає все, м’яко скажемо, не дуже оптимістично. Пиздець, якщо коротше. Поля заміновані, фермери пограбовані, грошей нема, техніки нема, посівного матеріалу нема.
Заїхали в Херсон. Що його сказать. Вода позаливала вулиці, якими півроку тому їздив містом. Тепер там води метри 2 і треба човен, аби хоч кудись добратися. При цьому, у багатоповерхових будинках лишаються люди, яких рятувальники вивозять.
Сьогодні буде тред про одну з найскладніших зйомок за цю війну. Довго не міг ці фото вам показать, бо тре було дотриматися умов контракту. Дотримався. І тепер зі спокійною душею то можна показувати. Підрядив мене працювати мій хороший колега
@oleksiifurman
.
Що окремо подобається. Що наші спортсмени у коментарях журналістам говорять про війну. Згадують про наші Сили оборони. Говорять про обстріли міст. Може я помиляюся, але це такий контраст із тим, що 10 років тому було.
А оце коли лазили по російських позиціях найшли. Губаха. Селище на Уралі, в Пермському краї, посеред тайги. Населення 18 тис людей. Економіка трималася на заводах навколо. Якщо погуглити фото - то вам почнуть показувати гарні лижні траси. Але якщо трохи погуглить-почитать...
Поговорили сьогодні із рятувальниками, які розміновують Херсонщину. Коротко - це пизда. Враження, що в полях валяються всі можливі типи й види мін і снарядів від 1960-х і до сьогодення. Скільки років і скільки людей треба, аби то розчистити - фігпойми.
Дивлюся відео з мітингів у Херсоні і плачу. Люди, без зброї, з прапорами, йдуть до окупантів. Ті стріляють у повітря. Але люди не розбігаються. Росня так і не зрозуміла, що сталося в Україні 2014 року. І не зрозуміють.
Дивитися кіно про Опенгеймера в Україні це прям... на моменті про бомбу, яка завершить всі війни зал не втримавсь і почав ржать.
А так кіно хороше. Нолан як завжди, зняв хороший і довгий фільм.
Оце мали сходить до неї в гості на вихідних, але пані Галя була трохи заклопотана, так що фото поки будуть з соцмереж Мінвідновлення. Коротше, дуже, неймовірно радий за неї. Дякую всім небайдужим, хто писав, репостив, розповідав її історію.
Тепер пані Галя має де жити, а волонтери, які орендували їй невеличку квартиру, мають змогу допомогти іншим людям. Сиджу, оце все пишу і знов плачу. Ну бо хороші ж новини, ну. А ви, як будете на Мінській, купіть у пані Галі букета. Вони красиві.
Нема сил терпіть, тож трохи знайомтеся. Це Олександр Володимирович з Микуличів. Тракторист. 2 березня росіяни забрали його з подвір'я власного дому і довго катали по області. Не давали їжі і води, не давали сходити в туалет. Не давали нормально спати. Коротше, весь набір.
Despite the ongoing war, Ukraine demonstrated resolve in making substantial progress in creating a powerful reform dynamic.
We recommend that the
@EUCouncil
opens accession negotiations with Ukraine.
Нічне. Час від часу пишуть знайомі з Херсона. Що чекатимуть на деокупацію стільки, скільки буде треба: рік, два, три. Що мали вони тих росіян в носі. Що вірять, що після війни життя стане кращим, бо після такого люди мають мінятися. Цікавляться, як там у нас взагалі справи.
Ромі ніколи не було пофіг. Знаєте, є такі люди, які роблять зміни. От Рома був таким. Вперше його зустрів, здається, на судах по Майдану. І коли вони починалися, і коли вони тривали, і коли здавалося, що все пропало і майже ніхто туди не ходив.
Обіцяв вам текст, от вам текст. Правда, поки не про вирок беркутам. Він про Олександра з Берислава. Фермера з Херсонщини, який самотужки шукав міни на своїх полях. Здається, вже кілька разів вам про нього тут нагадував. І нагадаю ще раз.
Так, твітив сюди англійську, тепер ��уде українська версія. Тож, історія про росіян і катівню у Гостомелі. Якщо описувати одним словом – то це пиздець. Але це навіть близько не передає того, що там відбувалося.
Покайтеся, ібо останні дні вже настають! Кінець уже близько! Вершники Апокаліпсису виїхали по наші душі! Вілкул почав говорити про українізацію Кривого Рогу!
Тобто за вбивство Кирила Тлявова покарання ніхто не отримав, фактично. Заєбісь. 4 роки за вбивство дитини. Ще один взагалі має умовний термін. Сука. Ніколи не перестану дивуватись нашій судовій системі. Хоча тут питання до колег, які стежили за справою: шо там по якості слідства?
Окей, сьогодні вечір вівторка. А це означає, що завтра почнуть читати вирок беркутам за вбивства на Інститутській 20 лютого 2014 року. І поки я перечитував попередні тексти, аби трохи освіжити в пам’яті події в суді, паралельно накидав оце тред. Тож беріть чайок і читайте.
Як добре, що обстріли Одеси не можуть спричинити зростання цін на паливо. Як і обстріли Запоріжжя. І Дніпра. І Полтави. І Харкова. І Херсона. І підрив Каховської ГЕС теж не спровокує зростання цін. І обстріли ТЕЦ. І вбивства тисяч і тисяч людей. Вибачте, горю нахуй з цих рівнів.
Охохо, ехехе, яке чтиво. Європейський суд з прав людини сьогодні викотив реліз по справі щодо MH-17 і по війні на Донбасі з 2014 року. Два важливих моменти. Перше: суд визнав присутність військ РФ з квітня 2014-го, тобто ще до так званих референдумів.
Потрапили вчора з колегами до Бучі. Тіла з вулиць уже забрали. У місто приїжджають волонтери, везуть людям хліб, крупи, засоби гігієни. Народ повиходив з будинків, ходить по місту, дивиться на руйнування і наслідки «асвабаждєнія».
А от і недільне чтиво під’їхало. Ви ж бачили вчора новини з посиланням на західні медіа (це окрема біль, але ок) про те, що росіяни так і не змогли загнати Україну у кам’яний вік і погасити нам світло? Так от, маєте текст про людей, завдяки яким у росіян нічо не вийшло.
Читаю заголовок: "Пентагон зафіксував декілька фактів крадіжок американської зброї в Україні".
Читаю саму новину: якісь русаки втерлися в довіру до військових і намагалися вкрасти гранатомет і кулемет.
Який добробат заникав 60 гвинтівок з незрозумілою метою, але в новині...
ФБ за вечір знайшов її родичів, вони вийшли з бабусею на контакт. Поговорив з ними сьогодні. У них все добре. Родичі їдуть за Марією. Сиджу. Тихо радію.
Пояснюєш, розповідаєш, доводиш шо в Україні є журналістика, є журналісти (і це так є).
А потім НВ випускає новину з таким заголовком.
Ну йобаний ти по голові, ну скільки можна упаруватися у клікбейт.
Можна було, наприклад, написати про суму золотих медалей у Ріо і Токіо. Але ні.
Кротше, пані Галі півроку помагали з консультаціями, поясненнями, і всякими паперами. Врешті виписали сертифікат. Минулого тижня ми з нею зустрілися в метро. І знаєте шо? В нашої бабусі тепер є своє житло замість знищеного будинку. За сертифікатом, який дала держава.
Ніколи такого не було і от знову. Іноземці пишуть книгу про "не таких росіян", але при цьому використовують фотографію УКРАЇНСЬКИХ дітей, які тікають від війни.
Господи, це ж як наглухо треба буть відбитим, аби не розуміти контекстів і робити таку дичину.
Фото українських дітей використали для обкладинки книжки про “не таких росіян”.
Ідеться про фотографію дітей у поїзді на Львівському вокзалі, які втікають від війни у лютому 2022 року. Світлину зробив фотограф агенції Magnum Емін Озмен для видання Der Spiegel.
Окей, час трохи поговорити про російську пропаганду. А то, дивлюся, тут вже понеслося, що ми програли інфовійну росіянам, бо не зняли серіал Інгулець, а росіяни он і про Бучу знімають, і про Майдан. І взагалі, пора лягать в труну.
Найбільш цінне в таких історіях, як з ЦАРЬ-МАФом – це слухати, про що ж між собою говорять люди, які його відстоювали. І повірте, там багато цікавого можна дізнатися: і про себе, і про країну, і про світ загалом. Бо ніхто так не проклинає ближнього, як прихожанин РПЦ.
Говорили з людьми з окупованого півдня. Знов роз'єбало. І від того, як люди намагалися протистояти окупантам, і як на мітинги ходили, і як своїх не віддавали, коли озброєні росіяни намагалися їх вихопити із натовпу. І як прапори українські вивішували, попри все.
Воюйте у війні за існування.
Але техніки ми вам дамо трохи. І снарядів чуть-чуть. Але треба почекати, в нас вибори. І не можна атакувати рф.
Літаки колись будуть. Але бомбить рф з них не можна.
Але мобілізуйте більше людей, бо вам треба.
І не стріляйте по території росії.
США закликали Україну припинити удари по російських нафтопереробних заводах, адже це може призвести до зростання цін на нафту і спровокувати дії у відповідь.
Про це пише Financial Times з посиланням на джерела. За даними видання, Вашингтон неодноразово надсилав відповідні
Два варіанти:
1) Або ці 11 км не є частиною Румунії
2) Або Румунія не є частиною НАТО
Ну бо як ще пояснити, що країна входить в НАТО і дивиться, як на її територію всяке залітає.
Мозок просто не хоче вірити, що вся це хєрня з нами відбувається.
Хороший вийшов День Народження. Попри погану погоду і повітряну тривогу людей, які прийшли привітати пані Галю, було дуже і дуже багато. Настільки, що довелося везти додаткові квіти, бо всім не вистачило)
В Інсті
@monobankua
викотили картинок про нашу війну і пожертви. І там прям цікаво. Наприклад, за їх даними, 2022 року було 3 млн донатерів. Цього року - 5,7 млн. За рік зібрали 27,4 млрд грн проти 8,5 млрд грн минулого. І розмір середньої пожертви став майже на 100 грн більше.
Іноді хочеться простого й людського: щоб парочка старих Ту-95 під час вильоту на завдання впала на якусь Сизрань з усіма своїми ракетами. Ну бо замахали.
Можна довго ржать (і треба) над тим, що зараз несеться на болотах. Але навіть за таких розкладів росіяни продовжують нас убивати. Сьогодні вночі була повітряна тривога. В Дніпрі ракети знищили кілька приватних будинків. У Києві (ІМХО) ракета влетіла у багатоповерхівку.
Пушкін, Лєрмонтов, Тютчєв, Достоєвскій, Толстой, Глінка, Чайковський і весь балєт з большим тєатром сьогодні дали культурний гастроль у Києві.
Заодно сказали, що дуже хочуть перемовин.
Що хочеться сказать і нагадать. Усі ці прильоти по Бєлгороду, мертві бабушки і спалені хати, оці от відоси з кримськими пляжами. Тут же історія навіть не в тому, що росіяни на жопу сіли й не зупинили повномасштабну війну. Проблема в тому, що вони не зробили того у 2014-му.
Ну тобто, Туреччина член НАТО, влаштовує геноцид, там цвіте авторитаризм. Але при цьому вони член НАТО і пишуть свої мирні плани про Україну.
Вибачте, хочеться виїхать у поле і орать там в порожнечу 100 год.
Сука, йобане задзеркалля. На пресконференцію до Зеленського акредитували хуйпойми кого з анонімних Тєлєг. Зокрема з Трухи. Як сказав колега:
- Добрьій дєнь, прокомєнтіруйтє єтот прільот.
- Єбєйше.
Проти ночі оце про росіян згадалося. Ну бо маю гріх – родичів за порєбріком, у яких малим проводив літо. І шо вам сказать. Це був такий ад, що спробуй добери слів. І я зараз не про побут, хоча і він такий собі. Я про ставлення до інших. Буде про особисте, для наочності.
А уявіть, якби в Ірану був балєт, Пушкін, Достоєвскій, загадочна русская душа і прямий кордон з Ізраїлем. Цікаво, світ писав би про те, що Тель-Авів впаде за 96 годин і все це війна поганого Аятоли?
Вибачте, дуже вибачте)
Оскільки до військових не пускають, з’їздили сьогодні з колегами в село Тарамчук. Це неподалік Мар’їнки. І це ад, треш і угар. На фото – місцевий житель показує глибину вирв від снарядів, які останні три дні падають на це село. ��станній обстріл був сьогодні зранку.
Що? Вони хоч уявляють, ЯК частина цього зерна збиралася? Їм може хтось там популярно пояснить, шо таке садить і збирать врожай на мінних полях під обстрілами?
Недільний тред про те, як віддати дитину в музичну школу і за 6 років виробити у неї ненависть до музичного інструменту, до нотної грамоти й до класичної музики докупи. Тож заварюйте чайок, вмощуйтеся зручніше)
Певно, ви вже бачили ці фото про склад велосипедів у Зеленодольську – невеличкому містечку поруч з Херсонською областю. Перше спокійне місце, куди потрапляють люди, які тікають від російської окупації.
Ніколи такого не було і от оп'ять: хочеться провести бесіду з Гуглом на тему "Якого хуя в мене на запити українською вилітають відповіді руснявою, але навпаки - ніколи".
Тому що це треба показувати, яким би воно жахливим не було. Бо війна - жахлива. І не всі це розуміють. Наприклад, деякі молоді дарованія часом починають розповідати, як вони хочуть знімати війну, бо вона "чиста і священна" - хочеться їм дати по голові. Б
Окей, трохи про журналістів-іноземців, які приїжджають в Україну, бо росія ж скоро на нас нападе і треба чекати початку великої війни. Оце поки сиджу на Донбасі, зустрів кількох. І трохи склалося ІМХО з цього приводу.
Кстаті про ІПСО.
Оце недавно мама телефонувала, питала, чи має Україна офіційно оголошувать росіянам війну. Відчув, шо щось не ок. Спитав, звідки такі думки взялися взагалі. І шо б ви думали) Деякі її колеги надивилися хуйні в Тік-Тоці від псевдоюристів, які розганяють ці тези)
У жовтні, якщо пам’ятаєте, вона відсвяткувала 85-річчя. Серйозний ювілей у складних умовах. Ну бо як ще його назвать, коли будинок, який ти будував все життя, в один момент спалили, а тебе ще й тяжко поранило?
Ви колись бачили, як людина руками відриває шматок залізного паркану? Чи як люди лізуть у вогонь, витягають звідти документи, якісь речі, медикаменти? Відчували, як з неба, немов сніг, падає попіл? І я ні. До цієї ночі.
Колись, у 2022-му, ми з колегами чорнушно жартували, шо росіяни ненавидять Епіцентри, бо "хто вам так дозволив жить" (с)
Так от. Це не жарт ніфіга.
Країна гівна і водкі ударила по магазину, в якому була купа народу.
Хочеться, щоб вони всі всі горіли від Брянська і до Владивостока
In today's
#vatniksoup
, I'll introduce a South African-American(!) businessman and social media figure, Elon Musk (
@elonmusk
). He's best-known for being the wealthiest man in the world, running Tesla Inc., SpaceX & Twitter, and for parroting Kremlin's propaganda narratives.
1/24
Але того дня було дуже круто. Пані Галю прийшло привітати я навіть не знаю, скільки людей. Більше сотні. Народ розкупив квіти, просто обміймався, фотографувався, потім волонтери повезли нашу бабусю в ресторан на святкування.
Ніколи не перестану з того орать. Роками іноземці шукали страшних фар-райтів в Україні і розповідали про страшний ноцизм. При цьому проєбали реальних нацистів-росіян.
У Єврокомісії заявили, що сплеск антисемітських інцидентів по всій Європі досяг надзвичайного рівня за останні кілька днів.
«Сьогодні європейські євреї знову живуть у страху... У нашому розпорядженні вже є потужні інструменти для вирішення подібних інцидентів», — зазначається в
Фото, через яке ледь не лишився на дні Каховської ГЕС.
Знайомтеся: зерновий термінал компанії "Нібулон". Колись через нього на рік проходило 200 тис тон зерна. А тепер не ясно, чи він колись взагалі запрацює. Ну, бо баржі сюди по піску не допливуть.
@YLatynina
1) Хто клєпає дрони і ракети на заводах?
2) Хто скидає бомби на Харків?
3) Хто сидить у кабінах літаків стратавіа?
4) Хто радів початку повномасштабної війни?
5) Хто поїхав жити на окуповані території в житло українців?
6) Хто сидить в окопах?
Напевно це всьо Путін, правда?
Пам'ятаєте, колись тут був тред про строки давності і справи Майдану?)
Так от, сьогодні цілком імовірно закриють справу про видачу тітуханам 156 автоматів і 40 тисяч патронів до них. Ну, бо строки давності спливли і вже нічого зробить не можна. І йобані очі, як же хочеться ржать
Це все до чого. Нікого з нас у школі не готували до того, що треба буде жити під час війни. Ніхто поняття сивого не має, як її переживати. Тому не варто розказ��вати як правильно чи не правильно проживати цей піздєц. Кожен справляється, як може.
Ну, тобто.
Держава оплачує вам навчання по держзамовленню. І після того ви такі: пасіба, дасвідос, я жить жеття і взагалі я не планую працювати за спеціальністю. Тобто ви так собі це уявляєте, правильно?)