Senior Researcher at the Institute for National Security Studies (INSS) and a research fellow at the Alliance Center for Iranian Studies, Tel Aviv University.
My two (or more) cents about Iran's involvement in recent developments in Southern Israel. In my opinion, two crucial distinctions are required. First, it is necessary to distinguish between Iranian support to Hamas, as well as the ongoing coordination between IRGC, Hezbollah,
My first two cents following the Iranian elections:
1) The Iranian political system has once again proved its ability to surprise. If someone had told me three months ago that Iran would elect a reformist president again, I would have assumed they were out of their mind.
In
היה עדיף אילו במקום לדון ב"מי חיסל יותר איראנים: ביבי או בנט", היה מתנהל דיון ציבורי-תקשורתי יותר מעמיק (סליחה על המילה הגסה) על אודות הצלחותיה ובעיקר כישלונותיה של האסטרטגיה הישראלית מול איראן בשני העשורים האחרונים.
קשה להמעיט בהשפעת פרשת המטוס האוקראיני, ובמיוחד ההתנהלות השערורייתית של שלטונות איראן בפרשה, על הציבור האיראני. את הכותרות על חיסול סולימאני והלוויית הענק בהשתתפות מאות אלפים רבים של אזרחים, מחליף הבוקר הלם ציבורי בעקבות הודאת משמרות המהפכה כי הם שאחראים להפלת מטוס הנוסעים (1/7).
שתי תובנות שמתחזקות אצלי אחרי יותר משלושה שבועות של מחאה באיראן (ואין ביניהן סתירה). ראשית, (תובנה יותר מבוססת): מדובר באירוע המחאה המשמעותי ביותר מאז המהפכה האסלאמית. אומנם לא כמותית, אבל מכל בחינה אחרת: פריסה גיאוגרפית, אג'נדה פוליטית, משמעויות עבור יציבות המשטר וכו'.⬇️
אז איפה ניתן למקם בשלב זה את גל המחאות הנוכחי באיראן בהשוואה לשני גלי המחאה המשמעותיים ביותר, שהיו עד כה באיראן: מהומות קיץ 2009 (פרצו בעקבות טענות האופוזיציה הרפורמיסטית לזיוף תוצאות הבחירות לנשיאות) ומהומות הדלק בנובמבר 2019? תמונת מצב חלקית וראשונית נכון להבוקר.⬇️
לפי סעיף 18 בהצעת חוק הרעלה, שהוגשה השבוע לאישור הפרלמנט האיראני, עיריות ומועצות הכפרים נדרשות ליישם הפרדה מגדרית בפארקים ולהקצות לפחות 20% אחוז מהפארקים והגנים לשימוש נפרד של נשים. בערי החוף נדרשת הקמת אזורי שחייה מיוחדים לנשים ולגברים.
הצעת חוק הרעלה הוגשה אתמול לאישור הפרלמנט האיראני. ההצעה קובעת עונשים חמורים בגין הפרת קוד הלבוש האסלאמי, בהם קנסות כבדים, שלילת שירותים חברתיים, איסור על פעילות ברשתות החברתיות ובמקרים מסוימים גם מאסר בפועל. ההצעה הוגשה במקביל להגברת המאמצים לאכוף את חובת הרעלה במרחב הציבורי.⬇️
לטובת המתעניינים: לפי סעיף 131 בחוקת איראן, במקרה של מות הנשיא, ישמש סגנו הראשון כממלא מקומו עד לעריכת בחירות מיוחדות לנשיאות בתוך לא יותר מ-50 יום. סגנו הראשון של ראיסי (עדיין בבחינת נעדר) הוא מוחמד מוח'בר, לשעבר נגיד הבנק המרכזי של איראן. אין טעם לזכור את שמו, הוא לא יהיה נשיא
תהא התגובה האיראנית לתקיפה המיוחסת לישראל בדמשק אשר תהא, כדאי להסב תשומת לב להתייחסויות באיראן סביב המתרחש בישראל:
א. מבליטים את ההיסטריה בישראל סביב הציפייה לנקמה וכל דיווח על העלאת כוננות, ביטול חופשות וכד' מהודהד הן בתקשורת הממסדית והן ברשתות החברתיות.
ב. מדגישים את בידודה
שתי עצות קטנות לעורכי החדשות: א. באיראן יש 83 מיליון אזרחים/יות. כל ניסיון להשיב לשאלה "מה חושב ה-אזרח ה-איראני" על חיסול פח'ריזאדה, על תוכנית הגרעין, על תקיפות ישראל בסוריה או על צבע שיערו של טראמפ הוא עקר במידה רבה. יש לפחות 83 מיליון דעות (כן, הם די דומים ליהודים).⬇️
אולי עוד יבוא היום שבו לפני שמהדהדים דיווחים של ערוץ אופוזיציה איראני גולה (וכמה ציוצים עם דף נייר מודפס שעליו כתוב שלא ניתן למשוך כסף מהכספומט), יעשו בדיקה פשוטה מול כמה אזרחים באיראן כדי לוודא שאכן יש בסיס לדיווחים על "מתקפת הסייבר הגדולה בתולדות הרפובליקה האסלאמית".
שבועיים למחאה באיראן: תמונת מצב. מדוע, להערכתי, אנחנו אחרי השיא של המהומות האלימות ומדוע בכל זאת הן יכולות להיות קו פרשת המים עבור המשטר? שרשור ארוך.⬇️
שרשור מעט ארוך על המתיחות הגוברת מול איראן. אז בשונה מכמה מידידיי שמזדרזים לקבוע בפסקנות שלא חל כל שינוי באיום מצד איראן, שלאיראן אין כל כוונה לתקוף את ישראל ושכל האזהרות בנוגע לאיראן נובעות משיקולים פוליטיים או תקציביים, אני הרבה פחות נחרץ ולא משום שאני נחשד בתמימות (1/11).
פרשנות יותר נרחבת שלי על תוצאות הבחירות באיראן ומשמעותן תתפרסם בהמשך היום. אבל שתי הערות קצרות בשלב זה:
א. שוב הוכח שהמערכת הפוליטית האיראנית לא מפסיקה להפתיע כל פעם מחדש. אם היו אומרים לי לפני שלושה חודשים שבאיראן ייבחר שוב נשיא רפורמיסטי, הייתי חושב שמישהו כאן ירד מהפסים.
על
שמח מאוד לעדכן על הצטרפותי לסגל האקדמי הבכיר של
@Tel_Aviv_Uni
כחוקר במרכז אליאנס ללימודים איראנים
@AllianceCenTAU
. ממשיך בעבודתי גם במכון למחקרי ביטחון לאומי
@INSS_Hebrew
ומקווה להרחיב את מחקרי על איראן והרפובליקה האסלאמית לכיוונים נוספים וחדשים.
בכל מקרה, לשלוח כתב ישראלי ובזהות ישראלית לראיין שניים וחצי אזרחים איראנים כדי שיביעו את דעתם זה לא רציני, לא מייצג, די מביך ובמקרים מסוימים גם עלול לסכן את ביטחונם של האזרחים האיראנים. עדיף כבר לבקש מניב סולטן ולירז צ'רכי להשיב בפרסית על כמה שאלות. זה מייצג באותה מידה.
בתחילת נובמבר 2019 נקבעה לי הרצאה על
מחאה ושינוי באיראן, כעבור שבועיים פרצו מהומות הדלק. בסוף דצמבר 2019 הרציתי על מעורבות איראן במזה"ת, כעבור שבועיים חיסלו את סולימאני. בשבוע הבא נקבעה לי הרצאה ביד בן-צבי על תוכנית הגרעין האיראנית. ממליץ לאיראנים לשפר בהקדם המעקב אחר הלו"ז שלי.
א. ההתרחשויות באיראן הן, לטעמי, מהלך ההתנגדות למשטר הנרחב ביותר מאז 1979 (לא כמותית, אבל מבחינת משך המחאה, עוצמת הקריאות לשינוי הסדר הקיים והיקף האלימות).
ב. רגע מהפכני? בהחלט. אגב, היו רגעים מהפכניים גם בחלק מאירועי המחאה בשנים האחרונות, במיוחד במהומות הדלק ב-2019.⬇️
העימותים בתוך כלא אווין הם אירוע יוצא דופן. ההתרחשויות באיראן הן כבר מהלך ההתנגדות למשטר הנרחב ביותר מאז 2009, ובמובנים מסוימים - למרות נוכחות פחותה בהפגנות - יותר עמוק מהאירועים אז. בעיקר שווה לעקוב אחרי האפשרות של שביתות/הצטרפות סקטורים קריטיים להתנגדות למשטר. זהו רגע מהפכני.
מסיים היום ביקור עבודה באיטליה שכלל פגישות ותדרוכים בנושא האיראני עם סטודנטים, חוקרים, אנשי ממשל ועיתונאים.
תודה ל-
@droreydar
ולצוות הנפלא של
@IsraelinItaly
שחרף המצוקה הבלתי נסבלת במשה"ח פעלו לקידום הביקור כחלק ממאמץ נמשך להשפיע ולקדם שת"פ מקצועי ואקדמי בין ישראל לאיטליה.
אני נשאל לגבי קריאה פומבית של אנשי דת (תלמידים ומורים) ממכללות דתיות בקום, במשהד ובטהראן, שהתפרסמה אתמול ובה יצאו נגד ח'אמנהאי ואף הטילו ספק בכשירותו הדתית בעקבות המהומות. אין ספק שמדובר בהודעה חריגה המשקפת קריאת תיגר נגד המשטר גם מצד הממסד הדתי. עם זאת, יש להבהיר כמה נקודות.⬇️
@chaimlevinson
מציינים את מותו לפי לוח השנה האיראני. רק המועדים הדתיים (כדוגמת יום הולדתו של הנביא, העאשורא וכו') מצויים לפי המועד המוסלמי/היג'רי. מאחר שלוח השנה האיראני הוא לוח שנה שמשי ולא שנת ירח (כמו ההיג'רי), התאריך יהיה קבוע משנה לשנה.
הסרטון שמסעיר את איראן ביממה האחרונה. עשרות צעירים.ות בגילאי 16-15 חוגגים.ות את סיום שנה"ל בשדרת צ'מראן בעיר שיראז ללא הקפדה מינימלית על קוד הלבוש האסלאמי. מושל המחוז כבר הינחה לעצור את מארגני האירוע. הדור הצעיר של הרפובליקה האסלאמית, 43 שנים לאחר המהפכה.
ביקור בנו של השאה מעורר תגובות מגוונות באיראן ובקרב גולים, אך תגובה שחוזרת על עצמה מתייחסת למעמד הלא כ"כ רשמי של פגישתו אמש באולם קבלת הפנים ב"יד ושם". פחי אשפה, כסאות פלסטיק ומתקן מים ברקע. "אפילו הציונים לא לוקחים אותו ברצינות", צויץ בחשבון המועצה העליונה לביטחון לאומי באיראן.
הביטחון העצמי של טהראן במהלך חודשי המלחמה גבר עד כדי כך שאמירות חלולות שנשמעו בעבר על השמדת ישראל הפכו לקריאה לפעולה של ממש. שילוב של הערכה אופטימית על מצבה האסטרטגי ושיפור ביכולות הצבאיות, אכן עלול להוביל את צמרת המדינה למסקנה שהגיעה שעת כושר. מבחינת ישראל מגמה זו אינה גזרת
ואולי את הביטוי הטוב ביותר למצוקה אליה נקלעה הבוקר הרפובליקה האסלאמית ניתן למצוא בתיוג "צ'רנוביל האיראנית", שכבר משמש מהבוקר גולשים איראנים רבים ברשתות החברתיות כדי לתאר את מה שארע בימים האחרונים (7/7).
שנית, (וכאן אני נזהר יותר, ייתכן שבעוד כמה ימים אוכל לבסס יותר תובנה זו): יש פער משמעותי בין האופן שבו המחאה נתפסת ומוצגת במערב (ייתכן בשל התבססות כמעט מוחלטת על תיעוד ויזואלי ברשתות החברתיות+wishful thinking) לבין המציאות בשטח שהיא, להערכתי הזהירה, פחות דרמטית והרבה פחות כאוטית.
אחת האמירות המיוחסות למכונן המהפכה האסלאמית ח'ומיני היא תשובתו לעיתונאי ששאל אותו ערב המהפכה בנוגע לתוכניותיו הכלכליות. "כלכלה היא לחמורים", השיב. כאשר נשאל לאחר המהפכה על תלונות אזרחים בנוגע לאינפלציה המאמירה, טען מנהיג איראן כי "המהפכה לא התרחשה על מנת להוזיל את מחירי המלונים".
Every few months, we are told that
#Iran
is losing its grip on the region. First, it's due to the sanctions "that would not allow it to fund its military activity", then because "the IDF has succeeded in winning the campaign against Iran's entrenchment in Syria" (1/11).
מאחר שאנחנו עדיין תחת אפלה תקשורתית בשל השבתת האינטרנט באיראן, אני יכול לעשות שני דברים:
א. להגיד לכם שאני לא באמת יודע מה קורה, כי יש דיווחים סותרים שנעים בין: "המצב ברוב איראן נרגע", "בתיה"ס נפתחו כבר בחלק מהערים" לבין "המטוס שנועד להטיס את הנהגת איראן לגלות כבר מוכן" (1/7).
חלק מכותרות הבוקר בתקשורת האיראנית: "ביקורת חסרת תקדים של נשיא אמריקאי על בכיר ציוני", "הבית הלבן עדיין לא מוכן לארח את נתניהו". טוב, זה לא שאיראן מתייצבת על הסף הגרעיני ושבאמת יש צורך בתיאום ישראלי-אמריקאי בעת הנוכחית.
@omerdank
האמת היא שבדיוק הבוקר אמרתי בהרצאה באילת שמצב המטוסים/המסוקים באיראן הוא לא משהו (בהתייחסות ליכולות הקונבנציונליות של חיל האוויר האיראני)...זה בהחלט מציב אותי במצב מביך למדי אם לא מעבר לכך.
המחיר שבכפייה דתית: מבט מאיראן. היומון הרפורמיסטי האיראני "אעתמאד" פרסם הבוקר מאמר פרי-עטו של העיתונאי והפעיל הפוליטי עבאס עבדי, בו הוא מותח ביקורת חריפה על התעקשות השלטונות להמשיך באכיפת הרעלה. לדבריו, כפיית ערכים דתיים אינה משיגה את היעד הרצוי ואף מובילה לתוצאה הפוכה.⬇️
רק לפני שבוע טענו כמה פרשנים שאיראן הינחתה את חמאס וגא"פ לשמור על פרופיל נמוך כי היא מתכננת תקיפה בשטח ישראל. היום נטען שאיראן הינחתה את גא"פ לירות כי היא מוטרדת מהמחאה בלבנון ובעיראק. גמישות של איראן או של הפרשנים? או אולי הגיע הזמן לחפש את ההסברים קצת יותר בעזה ופחות בטהראן.
החדשות הטובות: יש רק עוד 8 ימים לדיבורים על כוננות/דריכות על רקע הסלמה אפשרית בין איראן לארה"ב בימיו האחרונים של טראמפ בתפקיד. החדשות הרעות: מעוד 8 ימים נשמע דיבורים על כוננות/דריכות על רקע הסלמה אפשרית בין איראן לארה"ב לנוכח כוונות איראן לנצל את ימיו הראשונים של ביידן בתפקיד.
תקשורת יקרה, מוזמנים לדווח על הדחתו, פיטוריו, חיסולו, אשפוזו וכו' של ראש ארגון המודיעין של משמרות המהפכה. רק אנא הקפידו בשמו הנכון. הוא לא ערבי ולא קרוב משפחתה של נינט. ולכן שמו הוא: חוסיין טאא'ב (או טאאב, Hossein Taeb), כמו ראאד סלאח, למשל. ולא טאייב. תודה בשם משפחתו ומקורביו.
יואב כמובן אופטימי שמשלמים על ריאיונות, אבל כאיראני גאה תמיד אמצא דרך לעשות כסף ויחסי ציבור מסבלם של אחרים, בין אם אזרחים אומללים שמפגינים נגד המשטר ובין אם מפקדים בכירים בדרכם למפגש עם בוראם.
משעה שהתחוור (ולא במפתיע) שהנשיא טראמפ תולה את כל יהבו בסנקציות הכלכליות, אמצעי מוגבל מלכתחילה להשגת יעדים כה שאפתניים, נותרה ישראל לבדה מול איראן המקצרת זמנים בדרכה לנשק גרעיני ומוכנה יותר מתמיד לאמץ גישה מתעמתת, ובכלל זה כלפי ישראל (11/11). סוף.
מודע לצורך העז לקשר כל "תאונה", "פיצוץ" או "שריפה" באיראן (וזה לא משנה אם זה קריסת בניין מגורים בטהראן, מעבדת רנטגן במרפאה, סככה בנטנז, תחנת חשמל בשיראז או בסיס לייצור טילים) למוסד או לכל הפחות לתמר רביניאן.⬇️
מה היינו עושים בלי איראן? לא יכולנו להסביר את המחאה בעיראק, את ההפגנות בלבנון, את השקט בעזה או לחלופין את השיגורים מעזה. הכל מתחיל באיראן ומסתיים באיראן. אין אג'נדה אחרת במזרח התיכון, אין זהויות אחרות, אין אינטרסים. הכל איראן. בשביל מה בכלל צריך פרשנים? אפשר לתלות כל דבר באיראן.
חזרת הסטודנטים.ות לאוניברסיטאות הביאה (בדיוק כמו בשבת שעברה) לעליה מחודשת בהיקף המחאות באיראן. מצד אחד, זה מחזק את ההערכה שמדובר בתנועה מתמשכת, שלפחות בשלב זה אין בידי המשטר היכולת לדכא באופן מוחלט חרף הדיכוי הנמשך (מה שכיניתי לפני מספר ימים "מצב מהפכני מתמשך").⬇️
גולשים איראנים ברשת כבר משתמשים בהאשטאג "צ'רנוביל האיראנית" לתיאור התנהלות השלטונות בטהראן בפרשת המטוס האוקראיני. מכה נוספת לאמון הציבור השחוק ממילא בשלטונות איראן.
שרשור קצר על הפגנות התמיכה במשטר האיראני. אני מזהה בחלק מהתגובות לדיווחים בנוגע להפגנות תמיכה אלה, שאורגנו היום על ידי שלטונות איראן, מידה רבה של זלזול ("הם לא מייצגים אף אחד", "חבורה של גברים מזדקנים", "כולם עובדי מדינה שהובאו בכוח להפגין") וכו'.⬇️
ח"כים שולחים מכתב, שמצליח לגייס כמעט את כל מתנגדי המשטר כנגד "ניסיון ישראלי לפצל את איראן", ואז חוזרים בהם במכתב לשרת המודיעין, שהעניקה חיבוק דב לבנו של השאה בצעד מעורר מחלוקת ובתקופה רגישה של מאמצים מצד האופוזיציה האיראנית לגבש קואליציה מוסכמת נגד המשטר. באמת התנהלות מבריקה.
25 חברי כנסת שחתמו על המכתב התומך בבדלנות האזרית בשטח איראן פרסמו ביטול וחתמו על מכתב חדש בהזמנת שרת המודיעין
@GilaGamliel
במכתב החדש בראשות השרה גמליאל נכתב כי "אנו, חברי הכנסת החתומים מטה, חוזרים בחתימתנו מהמכתב עליו חתמנו ומסרנו לשר החוץ אלי כהן
@elicoh1
כמה תובנות בנוגע לרצף האירועים החריגים באיראן בשבוע האחרון. ראשית, צריך להיזהר מלקשר בין כלל האירועים הללו. אין דין פיצוץ במתקן הגרעיני בנטנז כדין פיצוץ במעבדת רנטגן בטהראן ואין דין פיצוץ במפעל לייצור טילים בח'וגיר לפיצוץ בתחנת כוח חשמלית באהואז).⬇️
גיבור היום באיראן הוא עלי לנדי, נער בן 15 מהעיר איזה שבמחוז ח'וזסתאן.
לפני כמה ימים פרצה שריפה בבית שכניו. הוא פרץ לבית הבוער והציל את שתי שכנותיו. עלי נכווה ב-80 אחוזים מחלקי גופו ואושפז בבית חולים באצפהאן, שם מת היום. הוא זכה למשמר כבוד לפני שגופתו הועברה בחזרה לעיר הולדתו.
אז אחרי שיום השנה לחיסול סולימאני חלף (לפי ספירת האיראנים/העיראקים, עם/בלי שקלול שנה מעוברת), צריכים לספור מחדש ליום השנה הבא? ליום ה-40 לחיסול פח'ריזאדה? ליום השנה+שוטף 30? או פשוט להבין שאיראן תנקום אם וכאשר זה יעלה בקנה אחד עם האינטרסים והיכולות המבצעיות שלה ולא לפי לוח השנה?
אמון הציבור האיראני במוסדותיו, שממילא נשחק כבר עד אפר, מגיע הבוקר לשפל חסר תקדים. לא בכדי מפרסם הבוקר אתר איראני מאמר פרשנות בו נכתב כי בעוד שהמטוס נפגע מטיל אחד, אמון הציבור נפגע מאלפי טילים וכי העם האיראני לא יוכל עוד להאמין לתקשורת האיראנית או לסמוך על השלטונות (3/7).
בחייו הארוכים מדי של סולימאני הזהרתי מפני האד��ת יתר שלו. הצבעתי על הישגיו, כישוריו והצלחותיו, אך גם על כשלונותיו (למשל, לא הצליח להציל את אסד עד בוא הרוסים, לא מימש את כל יעדיו בסוריה וכו') וחולשותיו (למשל, כשעורר ביקורת במערכת הפוליטית והציבורית בעיראק בשל התערבות יתר) (1/6).
רדיקליות: ההפגנות הנוכחיות הרבה יותר רדיקליות ואלימות הן ברטוריקה (סיסמאות נגד עצם קיומו של המשטר) והן בהתנהגות המפגינים (תקיפת מבני ציבור, סמלי שלטון ואמבולנסים, עימותים פיזיים עם כוחות הביטחון וכו').⬇️
מודה שאני מתפלא (בעקבות הציוצים של נעה ושל
@BarakRavid
) שיש מישהו שבאמת חושב שפעולה כזו תביא ל"סיכול תוכנית הגרעין". אפשר לטעון (לטעמי בצדק) שחיסול כזה (כמו חיסול סולימאני) מהווה פגיעה משמעותית בגלל הידע, היכולת הארגונית של היעד בלי לבלבל בין האטה/עיכוב (אפשרי) לסיכול (לא אפשרי).
מצטערת לפוצץ את תדרוכי המקהלה אבל אין דבר כזה ידע מדינתי שיש רק לאיש אחד. יבוא הבא בתור וגם אותו ירצו לחסל. כרגיל. המעגל שלא נגמר. אבל זה הניצחון האמיתי של נתניהו: אף אחד בישראל לא מעז לאתגר את מדיניותו האיראנית. ועל זה מיל היה אומר: אם אין ויכוח, לעולם לא תוכל לדעת שאתה צודק
דווקא מפקד חה"א חאג'יזאדה, שהתייצב אל מול המצלמות והצהיר כי היה מעדיף למות מאשר לחזות בתאונה, זוכה להערכה מסוימת על נכונותו לשאת באחריות. חיצי הציבור מופנים בעיקר לעבר השלטונות שניסו להסתיר, לטייח ולהפיץ תיאוריות קונספירציה, ולעבר התקשורת הממלכתית ששיתפה עימם פעולה (2/7).
צודק גם הפרשן הפוליטי סאדק זיבאכלאם, שצייץ הבוקר כי בניגוד לארה"ב, שנטלה אחריות והודתה בטעותה על הירי בשוגג לעבר טיסת איראן-אייר, שהופלה בשוגג ביולי 1988 ע"י הצי האמריקאי, שלטונות איראן שיקרו לעולם במשך שלושה ימים והפיצו תיאוריות קונספירציות (4/7).
עוד אמר הגורם המדיני הבכיר: "שינינו את המשוואה, לא נשחק במשחק הפינג פונג של הג'יהאד האסלאמי. העלינו את מחיר התקיפות והיקף הסיכולים הממוקדים ונמשיך לעשות כן"
@GLZRadio
הרכב סוציו-אקונומי של מפגינים: ב-2009: בעיקר צעירים ממעמד בינוני עירוני משכיל, ב-2019: בעיקר שכבות מוחלשות (רוב העצורים היו מובטלים, מועסקים בשכר נמוך או בעלי השכלה נמוכה). בהפגנות הנוכחיות: בעיקר צעירים וצעירות (ניכרת השתתפות פעילה מאוד של נשים) מהמעמד הבינוני המשכיל העירוני.⬇️
פריסה גיאוגרפית: הרבה יותר נרחבת בהשוואה ל-2009 (אז המהומות התמקדו בעיקר בטהראן ובכמה ערים מרכזיות נוספות). בהשוואה ל-2019 – פריסה נרחבת במידה דומה (עשרות ערים ברחבי איראן), אבל בהבדל משמעותי: הפעם טהראן משתתפת באופן פעיל מאוד במחאות (כמעט ולא היו מהומות בטהראן ב-2019).⬇️
שלטונות איראן עצרו הערב את פאיזה האשמי, בתו של הנשיא לשעבר אכבר-האשמי רפסנג'אני, באשמת הסתה ועידוד המהומות. האשמי הפכה לאורך השנים לאחת הפעילות הבולטות במחנה הרפורמיסטי, פעילת זכויות נשים ומבקרת חריפה של המשטר. בעבר נשפטה לתקופות מאסר שונות בגין פעילותה הפוליטית והעיתונאית.⬇️
אלא שלא ברור מה חמור יותר: שהמנהיג, המשמש כמפקד הכוחות המזוינים, והנשיא, שיועצו לענייני תקשורת איים אך שלשום על התקשורת האיראנית לבל תשתף פעולה עם הלוחמה הפסיכולוגית המערבית, לא היו מודעים למידע כה קריטי בנושא כה רגיש במשך קרוב ליומיים או שידעו והיו שותפים לניסיונות הטיוח (6/7).
A deep dive into the unusual events in Iran over the past week. First, one must be careful not to link all events together. An explosion at Natanz facility or in Khojir missile base is different from an explosion in a medical center in Tehran or a power station in Ahvaz.⬇️
ללא קשר לשאלה כיצד יסתיימו המהומות (אני עדיין מעריך שאין בהן בשלב זה כדי להציב איום מידי ומשמעותי על יציבות המשטר), ברור שללא נכונות מצד המשטר לספק מענה לדרישות הציבור הן במישור הכלכלי והן במישור הפוליטי-אזרחי (ובשלב זה ניכרת דווקא מגמה של החרפת הדיכוי והסמכותניות מצד המשטר)...⬇️
היקף משתתפים: קטן משמעותית ביחס ל-2009 (אז השתתפו עפ"י ההערכות עשרות אלפי מפגינים במוקדים המרכזיים, בסה"כ בין 500 אלף למיליון מפגינים, הפעם – ככה"נ כמה מאות בכל מוקד ובסה"כ כמה אלפים ביום), נראה די דומה ל-2019 (מאות עד אלפים במוקדים מרכזיים ובסה"כ כ-200 אלף במשך כשבועיים).⬇️
גם אם אין בכל אלה כדי להציב איום מידי ומשמעותי על שרידות המשטר, הרי שלאורך זמן הם ממשיכים לשחוק את הלגיטימיות המעטה שעוד נותרה לו, מחייבים את השלטונות להתמודד באופן מתמשך עם גילויים של מרי אזרחי ומכשירים את הקרקע למחאה הבאה שתגיע ותהיה ככה"נ רדיקלית ואלימה אף יותר מזו הנוכחית.
ב. אם כבר מתעקשים לקבל מושג על עמדות הציבור האיראני, יש שתי דרכים אפשריות: בעדיפות ראשונה, לערוך סקר דעת קהל (רצוי באמצעות מכון עם מתודולוגיה וניסיון מוכחים בעריכת סקרים באיראן). בעדיפות שנייה, לבצע מחקר איכותני של השיח ברשתות חברתיות איראניות. לא מדויק, אך יכול לתת מושג כללי.⬇️
במספר ריאיונות, שנתתי השבוע סביב ביקורו של רזא פהלוי בישראל, הזהרתי ש"חיבוק הדב" מצידה של ישראל לנסיך האיראני דווקא בעת הנוכחית עלול להיות בעייתי במידה רבה. העליתי את החשש בעיקר משני טעמים מרכזיים:⬇️
במקום לגבש אסטרטגיה חלופית מול איראן המחייבת תיאום מול הממשל בארה"ב, עסוקה הממשלה באובססיביות בקידום המהפכה המשפטית ומובלת ע"י גורמים קיצוניים, בהם שרים שמצהירים כי ישראל יכולה להסתדר ללא תמיכת וושינגטון. טור דעה של
@citrinowicz
ושלי ב-
@ynetnews
.
מצטער (שוב) על הקטנוניות. להגדיר תחנת כוח חשמלית כ"מתקן רגיש" זה עוד איכשהו עובר. אבל "מנוהלת ע"י משמרות המהפכה"? החברה שמפעילה אותה נמצאת בבעלות קרן המדוכאים, הישות הכלכלית השנייה בגודלה באיראן. יש לה קשרים גם עם משה"מ, אבל זה נכון כמעט לכל חברה בתחום האנרגיה והתשתיות באיראן.
אני נשאל האם יש בדעה הזו (שהתפרסמה, אגב, באתר המזוהה עם חוגים פרגמטיים יחסית) כדי לשקף נכונות איראנית לייתר תגובה ישירה מול ישראל ולהסתפק במשהו אחר (למשל באמצעות שלוחים). להערכתי - לא.
מתנהל באיראן (ולא רק סביב האירוע הנוכחי) שיח שמשקף שתי גישות - לא מנוגדות לחלוטין אבל בהחלט
על רקע המבוכה האיראנית מעומק החדירה המודיעינית הישראלית באיראן, אתר חדשות איראני מציע הבוקר למקד את הנקמה בישראל בחיסול רשת הסוכנים (ה"אלי כהנים") שהיא הצליחה לבסס בשטחה. במאמר פרשנות באתר נכתב, כי סוכן אחד בטהראן יכול להשיג יותר ממה שצה"ל כולו הצליח להשיג בעזה וכי הנקמה הגדולה
בשורה התחתונה: האירוע הנוכחי הוא המשמעותי ביותר בשנים האחרונות (לא התייחסתי לגלי מחאה פחות דרמטיים: סוף 2017, ינואר 2020, קיץ 2021, יולי 2022) והוא משקף מגמה של הקצנה הן מצד המפגינים (ביטוי ברור לעוצמת הזעם, התסכול והייאוש של הציבור, בעיקר הצעירים) והן מצד השלטונות.⬇️
אג'נדה: ב-2009: אג'נדה פוליטית באופן ברור ("איפה הקול שלי?"), ב-2019: אג'נדה כלכלית באופן ברור (העלאת מחירי הדלק והמשבר הכלכלי), ב-2022: התמקדות בחירויות האזרחיות והפוליטיות (כפיית הרעלה היתה טריגר, אבל המאבק הוא למען הרחבת החירויות האזרחיות והפוליטיות).⬇️
למי שנמאס לו מהבחירות בישראל ומחפש אתנחתא קלה בבחירות לא פחות מעניינות, שרשור קצר על הבחירות הקרבות לנשיאות איראן (18 ביוני). מזכיר שעפ"י חוקת איראן, הנשיא אינו יכול לכהן יותר משתי קדנציות רצופות, ולכן חסן רוחאני יסיים את תפקידו בתום 8 שנים.⬇️
@kann_news
@galberger
וזו הסיבה שלא תהיה תמונת ניצחון מול "חזית ההתנגדות". אנחנו מחפשים אותה בחיסול עוד מפקד צבאי וחמאס מחפש לבסס מעמד מוביל; ארה"ב מחסלת את סולימאני ואיראן מקדמת הוצאת ארה"ב מהאזור; אנחנו מעכבים את ההעשרה בנטנז בחצי שנה ואיראן מתקדמת לסף גרעיני. בקיצור, אנחנו משחקים שש-בש והם שחמט.
והיא גם היחידה שטרחה לזמן בדצמבר 2019 מפגש בכנסת בנושא "הערכת מצב: ישראל-איראן" בהשתתפות בכירים במערכת החוץ והביטחון בהווה ובעבר, דיפלומטים מומחים, חברות וחברי כנסת ומומחים מהאקדמיה כדי לדון במשמעות האיום האיראני מהיבטים שונים.
אפרופו עמדות שונות, שמעתי ש-
@RavivDrucker
שאל "מי ידבר על איראן" במפלגת העבודה. זה הזכיר לי סיפור. לפני שנה וחצי התקשרה אלי
@MeravMichaeli
ונתנה ניתוח שהראה שטראמפ דוחף למו"מ עם איראן. כמה ימים אח"כ טראמפ כמעט נפגש עם שר החוץ האיראני. מיכאלי בקיאה ומתעמקת בנושא יותר מרוב הח"כים
תגובת השלטונות: ניכר תהליך שיפור והפקת לקחים מצד המשטר מ-2009 ועד היום. המשטר הפיק לקחים מ-2009 ויישם אותם ב-2019 וב-2022. זה ניכר הן בתגובה המהירה והחריפה, כולל שימוש באש חיה שמביא למספר הרוגים גבוה יותר (ככה"נ עשרות ב-2009, מאות עד אלפים בודדים ב-2019, כבר עשרות רבות עכשיו)⬇️
ב-2009 ראינו תופעות קיצוניות כאלה בעיקר בגל השני של תנועת המחאה בראשית 2011 (בגל הראשון של קיץ 2009 המחאה התמקדה בסוגיית זיוף הבחירות והיתה הרבה פחות אלימה), ב-2019 – תופעות דומות של אלימות וסיסמאות קיצוניות, מה שמשקף את תהליך ההקצנה בין גלי המחאה.⬇️
התקשורת האיראנית מנסה מהבוקר לנקות את מנהיג איראן ח'אמנהאי מאחריות בפרשה בטענה הנתמכת ע"י דברי מפקד חה"א כי המנהיג והנשיא דווחו על הירי בשוגג רק 48 שעות לאחר התקרית ומשעה שנודע הדבר לח'אמנהאי, הינחה לכנס את המועצה העליונה לביטחון לאומי וליידע את הציבור (5/7).
אל מול צעירים המתרחקים מערכי המהפכה, מתוסכלים ממצוקותיהם הכלכליות ומהעדר חירויות אזרח בסיסיות ומיואשים מהסיכוי לשנות את מצבם בדרכי שלום, ניצב משטר, שכל מוסדותיו נשלטים כיום על ידי שמרנים-מהפכנים מבית מדרשו של ח'אמנהאי, שרק החריף בשנה האחרונה את הדיכוי הפוליטי והאזרחי באיראן.⬇️
והערה אחרונה: קשה וגם אין סיבה שלא להתפעל מהתיעוד הוויזואלי הזורם מאיראן: נשים אמיצות ללא רעלה במרחב הציבורי, צעירים הרודפים אחרי אנשי כוחות הביטחון ברחובות ואזרחים המציתים את תמונות המנהיג ח'אמנהאי. אנו עדים לחוליה נוספת במאבק המתמשך של העם האיראני מסוף המאה ה-19 לחירות.⬇️
בעודנו ממתינים (בדריכות?) לעדכון מכוחות הביטחון האיראניים, שנמצאים כנראה ממש ברגעים אלה בדרכם למקום ההתרסקות של המטוס ועליו הנשיא ראיסי, מבקש להתייחס בקצרה למעמדו כיורש אפשרי למנהיג איראן ח'אמנהאי. שמו של ראיסי אכן הועלה בשנים האחרונות, ובמיוחד מאז בחירתו (שהובטחה מראש) כנשיא
Now that Soleimani's death ann. has passed, should we start the countdown for next year's ann.? Or the 40th day after Fakhrizadeh's death? Or will we finally accept that Iran retaliates if and when it is in line with its interests & capabilities and not according to the calendar?
הערכת המצב באיראן מחייבת בחינה מדוקדקת, מתמשכת ויומיומית של ההתפתחויות תוך נכונות להתאים את הנחות היסוד וההערכות למציאות המשתנה. זאת, ללא מסקנות נחרצות מדי על בסיס סרטונים של תמרות אש ועשן ותוך הערכה מפוכחת של יחסי הכוחות בין המשטר ותומכיו, מתנגדיו הווירטואלים ומתנגדיו האקטיביים.
על רקע המבוכה האיראנית מעומק החדירה המודיעינית הישראלית באיראן, אתר חדשות איראני מציע הבוקר למקד את הנקמה בישראל בחיסול רשת הסוכנים (ה"אלי כהנים") שהיא הצליחה לבסס בשטחה. במאמר פרשנות באתר נכתב, כי סוכן אחד בטהראן יכול להשיג יותר ממה שצה"ל כולו הצליח להשיג בעזה וכי הנקמה הגדולה
כמה מילים על "המסר לאיראן" בפעולה באספהאן. הערה מקדימה: איני שותף לתחושת ה"דרדלה". ראשית, סברתי שישראל צריכה להגיב באופן כלשהו לתקיפה האיראנית אך לא באופן שיגרור לפתיחת חזית מלאה מול איראן (וייתכן שאף חזבאללה) ויסיט אותנו מהמשך המאמץ לממש את יעדי המלחמה. שנית, הניסיון האיראני
זה, כמובן, משקף גם את ההרכב הסוציו-אקונומי של המפגינים (מעמד בינוני עירוני משכיל בעל אוריינטציה פוליטית יותר לעומת השכבות המוחלשות שמתמקדות באג'נדה כלכלית). צדק חברתי ושיפור כלכלי לעומת חירות פוליטית.⬇️