A tocar de la Meridiana i Glòries hi ha un lloc on els anys no passen. Als núm 4, 6 i 8 del carrer del Clot viu la mateixa família des de fa sis generacions. En Manuel Gaya hi arreplega la història i el llegat dels seus avantpassats. Voleu endinsar-vos-hi?
El folklore d'ICV amb la classe treballadora és impressionant. Per ells, només ho ets si tens una feina manual en una fàbrica de l'àrea metropolitana de Barcelona, ets castellanoparlant i tens pares vinguts de la resta d'Espanya. Si parles català ets automàticament Isidre Fainé
La gent no independentista què pensa quan veu això? O quan llegeix les xifres del dèficit fiscal? No els interpel·la saber que pel simple fet de viure a Catalunya paguen molt més impostos dels que se'ls retorna?
"És que clar no ens confinen durant Nadal perquè gastem diners i a partir del 7 ens tanquen, ens volen només per consumir". Home doncs clar Sherlock Holmes, què t'esperaves
Això és una neteja de classe i cultural en tota regla. Urgeix prohibir la compra de pisos a estrangers com ja han fet a Andorra, al Canadà o a Àmsterdam.
Ser comunista no implica que calgui odiar els anarquistes ni negar fets històrics. Si la CNT-FAI va fer una revolució el 1936 i va col•lectivitzar gran part dels mitjans de producció, doncs es diu i prou.
És certament preocupant com la gent utilitza políticament els casos d'agressions masclistes dins de la CUP per atacar el partit com si a la resta d'espais (des de l'extrema dreta fins a la CNT) malauradament no existissin. Una mica rastrero
Precisament tota la gent catalanoparlant (i que es consideri catalana) nascuda en barris com els que esmentes sap del nivell d'anticatalanisme implícit i explícit que es mama des de ben petit i els anys que costa desempallegar-se de l'autoodi i avergonyiment per ser català
la
@juliaojedacaba
és una inculta, una classista, i una racista, podeu llegir la seva entrevista i ho comprovareu, perquè la seva entrevista és un insult a la meva vida, a la dels meus pares, a la meva família, al meu barri, i als barris de tants catalans
Abstenerse me parece un privilegio.
Porque hay millones de personas privadas de voto. Silenciadas. Y un monstruo q se aprovecha de este silencio para usarnos en su discurso. Nos amenaza y nos quiere comer.
No nos podemos permitir el privilegio de la abstención.
@basicsbtv
⚠ #ÚltimaHora Es prorroga el toc de queda a 148 municipis. Salut canvia el llindar per aplicar-lo: serà a partir de 125 casos per 100.000 habitants i no amb 250 com fins ara
Volvemos a subir el salario mínimo. Desde 2018 ha crecido un 54%.
Nos dijeron que destruiríamos empleo, pero se equivocaron. Se reduce el desempleo, se dinamiza la economía y se mejora la vida de la gente. Es la mejor política contra la desigualdad.
Vamos a más 🩷
Un espanyolista avui al tall de la Meridiana: tengo los dos apellidos catalanes, no como vosotros que sois unos charnegos y solo dais por culo a la gente. En fi, ja sabem qui són més essencialistes
Resumiré com ha anat avui: mani normal, family friendly. Es dirigeix cap a les 8 des de Monumental a Passeig Sant Joan, molta gent amb birres a la mà, fent-se pitis etc (perquè veieu el to de la manifestació). Se senten i es veuen sirenes (1/2)
Aquest “catalán el que no bote, eh, eh” em sorprèn moltíssim perquè jo aquest matí he llegit molts tuits dient que anar amb la selecció espanyola era ser d’esquerres i antiracista i que no calia barrejar esport i política.
Les 18 cases baixes del Clot daten del 1837. Així ho reflecteix l'establiment del cens -un tribut que es pagava als propietaris de la parcel·la anualment de forma perpètua- que figura en aquests papers gairebé bicentenaris. En Manuel els conserva.
Si us dic la veritat, fer això de forma desorganitzada i en defensa d'algú que t'està enviant els Mossos al mateix temps... No crec que sigui una bona estratègia
La joia de la corona és l'entrada a l'Exposició Universal de 1888, que va posar la Ciutat Comtal al centre del mapa, on s'observa una foto i la signatura d'en Manuel Solé.
El Covid és selectiu. Si a mi m'agrada un concert/activitat x, és segur i no hi ha contagis. Quan fan festivals que no m'agraden o activitats que me la suen, llavors hi ha brot
Aquesta renglera policromàtica d'immobles antics han vist de tot: el fang, les llambordes i l'asfalt. Però encara resisteixen malgrat les amenaces, l'assetjament urbanístic i la pèrdua de memòria. Encara els queda molt de futur.
En Francesc, besavi del nostre protagonista (Manuel Gaya), compra les tres casetes del Clot per 1.200 duros. Una decisió que ha permès que els seus fills, nets, besnets, rebesnets i filles de rebesnets niïn a la mateixa llar.
Els Salvador, la família beneficiària del cens, van establir les dimensions dels habitatges: 5m d'ample, 21 de llarg, 2 plantes i soterrani. També en van dictar algunes condicions: s'havien de construir en menys d'un any.
A la volta també hi ha una calculadora rudimentària del tombant del segle XX, plaques fotogràfiques originals del 1902 o llibres i eines amb què Solé havia estudiat a Tolosa de Llenguadoc el 1878.
Tanmateix, l'enderroc continuava estant-ne permès. Això sí, amb un estudi previ, "fer una foto", com diu la Mercè. Tot plegat quan les netes naixien. Serien potser la primera generació que no podria jugar al terrat?
En cas que esclatés una guerra, acollint-se al dret d'evicció, l'Exèrcit podia ordenar als propietaris l'esfondrament dels habitatges, que tenien l'alçària limitada pel mateix motiu.
El soterrani del núm 8, una volta catalana, la "catacumba" del Clot, és una màquina del temps que mena al segle XIX. És un món en blanc i negre, un antiquari de records i pàgines d'història, on en Manuel Gaya guarda de tot.
A la catacumba tot desprèn història. Fins i tot els volums que recullen les tires còmiques d'en Patufet (1925-1937), amb què en Manuel Gaya va aprendre a llegir i escriure en català quan era una llengua perseguida.
Les cases, pensades per acollir artesans, van néixer amenaçades. Se situaven en un terreny militar proper al Fort Pienc, bastit per sotmetre els barcelonins després de la Guerra de Successió.
Els nous explotadors ja no aniran amb vestit i corbata, seran joves modernets progres com aquest en un ambient de co-working on es creen bones sinergies entre start ups.
Us sembla que fem una llista-fil amb gent a qui enviaríeu al gulag? Jo començo amb aquest
El 1850 l'èxode rural irromp a Sant Martí de Provençals. Joan Gaya Aixalà s'instal·la a viure de lloguer al carrer del Clot i funda una fàbrica de sabons i magatzem d'olis als números 4, 6 i 8.
En aquests 158 anys des que Solé va comprar els núms. 4, 6 i 8 del Clot, la mateixa nissaga no s'ha mogut d'aquestes parets. Això ha permès que desenes d'objectes familiars i històrics s'hi conservin.
En Manuel Solé (1862-1920), primera persona nascuda a les cases, fill d'en Francesc i la Josefa i avi d'en Gaya, hereda la fàbrica de sabons i magatzem d'olis. D'aquella època daten gran part de les relíquies.
Anys després, la seva germana i el seu cunyat, Josefa Gaya i Francesc Solé, també hi arrelen. Ell comença a treballar a la fàbrica i se n'acaba fent càrrec. El 1865, ell pren una decisió clau.
Fora del soterrani, molts altres elements daten del segle XIX, com dos quadres que van pintar els avantpassats del Manuel o un volum d'una enciclopèdia, foradat per una bala molt abans de la Guerra Civil.
El 1929 la fàbrica de sabons tanca després de la mort de l'hereu de la factoria, el besoncle de Gaya. En Manuel neix sis anys després i viu la Guerra Civil durant la seva infantesa més incipient.
Amb aquesta formació composada per desenes agents BRIMO carregant amb porres i tirotejant manifestants amb bales de foam, amb una dotzena de furgons amenaçants al darrera, han impedit que continués la manifestació a la vila de
#Gr
àcia
#LlibertatPabloHasel
Gaya recorda com passaven soldats pel carrer del Clot, aleshores carretera de Ribes, i com es posava entre el llit i el matalàs per protegir-se dels bombardejos que, sortosament, no van afectar les cases.
Als anys 80, la continuïtat de les cases es va posar en dubte. El Pla general metropolità ordenava que les cases havien d'ensorrar-se per fer-hi equipaments públics. El patrimoni familiar estava en perill.
La postguerra, el franquisme autàrquic i la moral ultracatòlica són ben presents també durant la infantesa i adolescència d'en Manuel. Ell en conserva vestigis: cartilla de racionament, llibretes de l'escola...
La solució va ser a base de talonari: gairebé 15.000€ per casa, més de 40.000€ pels núm. 4, 6 i 8 per al consistori, per protegir-les com a patrimoni arquitectònic. La història, les relíquies, el llegat: tot s'acaba conservant.
O estàs amb Lukashenko o estàs amb l'OTAN, no hi ha intermitjos ni matisos, a Twitter comunista™ donar suport a qualsevol Estat que no siguin els EUA i la UE és el correcte. Que sigui un país extremadament repressor o una dictadura fonamentalista islàmica, això rai.
Fins a inicis del 2000, la família es va exiliar a Gràcia arran del seu futur incert, però sempre mantenint un peu al Clot. Fins que al nou mil·leni l'Ajuntament va catalogar les cases amb el nivell D de protecció arquitectònica.
A inicis dels 60, en Manuel i la seva dona, la Mercè Fonts, es van conèixer gràcies a la música, que sempre ha mogut la família. El 1963 es van casar i després van venir els tres fills.
"Si no fuera por ellos, estaríamos bajo el poder comunista y solo Dios sabe qué siniestras tinieblas envolverían a la España actual", diu un text escolar seu de l'època en honor a De Maeztu i Ramiro Ledesma.
Que aquells que deien que tot l'independentisme és burgès ara es queixen dels aldarulls i se situen en les posicions més reaccionàries, ni es paga a Sportium, no?
Enguany, en Manuel i la Mercè viuen al núm 8. Als altres hi viuen dos dels fills amb les joves i les netes. Elles, les més petites, són la 6a generació que viu a aquestes cases del Clot.
Un catalanoparlant a Nou Barris és una espècie en extinció que creix avergonyit i acomplexat per ser-ho, en un entorn hostil on no pot parlar la seva llengua gairebé enlloc i on durant anys ha de viure la seva catalanitat de forma austera i discreta
Llavors la gent corre direcció Les Glòries i evidentment fa barricades per defensar-se. Si no hagués estat per això, la tragèdia podria haver estat pitjor. I així és com comencen els aldarulls, per pura autodefensa i ràbia contra els cossos de repressió. I és el que cal fer
Imagine a Union where you can be who you are and love who you want – without fear of recrimination or discrimination.
We will unveil our first-ever strategy on
#EU4LGBTIQ
equality at midday.
#UnionOfEquality
🟥🟧🟨🟩⏩🟪 𝗦𝗧𝗔𝗬 𝗧𝗨𝗡𝗘𝗗!
Cada vegada se'm fa més insuportable l'elitisme de la universitat, tant en l'àmbit material com en l'intel•lectual (i no parlo tan sols del professorat) o els valors que es respiren als campus. Potser és exclusiu de la Upf
Avui m'estreno a La Mira amb la història invisibilitzada del Gregori Font, un de tants independentistes que després de la Guerra Civil salva jueus i aviadors aliats del nazisme passant-los clandestinament per la frontera. Gràcies
@francesccanosa
per l'oportunitat
Gregori Font és el primer militant independentista a obrir un pas fronterer clandestí a l’Albera el 1939. L’independentisme salva milers de vides passant la frontera a la II Guerra Mundial, es juguen la vida per la llibertat de tots. Article d
@Oriolapeira
@ccampdepadros
@Jaumeasens
S'ha de demanar permís per, per exemple, penjar una estelada al meu pis? No ho crec, si és un habitatge privat, cadascú penja el que vulgui
@nonogracias
Intentar ser menos consumistas en estas tiendas y estar concienciados👌👍
Mostrarse indiferente ante la explotación laboral, medioambiental y de género de estas empresas y consumir masivamente y sin necesidad, solo para seguir en la moda 👎👎❌
Bitllet Senzill 2'40€, la T-10 11,35€, imagino que han d'estar de conya. Cal sumar-li la restricció viària a tots qui no es poden comprar cotxes nous perquè, sorpresa, no poden pagar-lo (tothom en voldria tenir un).
Llegir unes 130 lectures durant un trimestre és l'aposta didàctica d'un dels professors de la Upf per tal d'aprendre història. Convertir els estudiants en autòmates autodidactes no crec que sigui la millor forma d'educar en un campus d'excel•lència internacional, no?
I això, per descomptat, està directament relacionat amb l'arribada de la immigració dels anys 50-60, gran part de la qual ha rebutjat tot allò que sona a català i així ho ha transmès a les noves generacions
🗣 David Fernàndez (
@HiginiaRoig
) reclama una estratègia unitària per fer front a la sentència: "Si vam ser muralla humana l'1 d'octubre, també ho haurem de fer amb la sentència"
Ara surt l'ONU denunciant que la policia xinesa ha tret un ull a manifestants i fa pràctiques il•legals. Tant de bo la mateixa contundència quan un país capitalista i de l'OTAN com França reventa mans i ulls a mansalva
Esto también es xenofobia y clasismo. Lo he dicho mil veces, el problema no es que haya trabajadores de vacaciones, es que la burguesía haga de las vacaciones algo tóxico para los "nativos". Mucho progresismo pero sois capaces de que quitar el derecho al descanso por los turistas
Aquesta realitat és el que molts no coneixen. El català és una llengua aliena, és la llengua de l'escola i d'estudiar, fins i tot de pijos, però no és un idioma per relacionar-se amb els altres. I això passa a molts llocs i en la majoria dels casos no és culpa dels alumnes.
Avui és un dels dies de l'any en què els gulags s'omplirien més ràpid gràcies a tota la gent que ha de penjar tot el que li han portat els Reis, sense pensar què pot comportar per altres persones.
Això és important. Les dades de l'
@OMHBcn
desmenteixen que el mitificat petit propietari que depèn de la renda del lloguer per sobreviure sigui majoritari a Bcn. Prop del 53% dels habitatges pertanyen a tenidors amb 3 o més propietats (especuladors, fons voltor, usurers...).
El fet que el 53% dels habitatges de Barcelona pertanyin a tenidors amb 3 o més propietats trenca amb una creença molt estesa: la del petit propietari que depèn de la renda del seu únic pis llogat per subsistir.
Us recordeu d'aquella mentidera de S'ha acabat que va sortir dos cops a Antena 3 inventant-se coses com que a la UAB es feien llistes de qui no feia vaga? Doncs ara es veu que és de la UPF perquè està aquí
En moments d'incertesa i angoixa com aquest, molts professors de la Universitat Pompeu Fabra decideixen augmentar la càrrega de treball, flexibilitzar els horaris sense preguntar als alumnes i dificultar encara més l'estudi. Campus d'excel•lència
Malgrat les càrregues, no poden fer res davant de tanta gent als carrers. Si hi havia un carrer amb cordó policial, els tres carrers adjacents hi havia barricades sense Mossos ni Policia Nacional, totalment desbordats. Aprofitem l'embranzida d'aquests dies i no prenguem mal
Se li està donant una mínima cobertura mediàtica a l'atemptat terrorista neonazi d'Alemanya en comparació a qualsevol atac gihadista. Fins i tot havent-hi bastants més morts que en molts altres atemptats recents en nom de l'Islam
Mare de déu, això sí que és indefensable. Estaven a sou de la patronal, eren extremadament etnicistes i tenien pràctiques que, tal com companys seus afirmaven, fregaven el feixisme. Team FAI sempre
⌛️
#TalDiaComAvui
de 1936 els germans Josep i Miquel Badia van ser assassinats al carrer Muntaner de Barcelona
Que eren persones d’acció no n’hi cap dubte. Que van actuar sempre amb lleialtat a la Catalunya republicana, també
La gent que creu que tots qui ens mobilitzem ho fem com rucs lobotomitzats acrítics, què collons li passa pel cap? A molts ens repugnen per igual Mossos i PN, govern central i Generalitat, però la sentència ens sembla una regressió en drets. I cal aprofitar l'embranzida